AFLØBSVENE ARTERIER - NERVERØDDER
Tiden står stille på operationsstuen.
Man stiller sig hen til bordet,
man evaluerer patienten,
man tager en skalpel...
Det er han for stor til.
...og så forsvinder man ind i en boble.
Der er bare dig og din operation, intet andet betyder noget,
hverken tid, smerter eller udmattelse.
Intet.
Hej, jeg har lige afsluttet min korpektomi.
- Gik jeg glip af det? - Nej.
- Det var hurtigt. - Hvad var hurtigt?
Jeg havde følerne ude hos en ejendomsmægler angående huset,
og det ser ud til, der er et tilbud.
- Sælger du huset? - Nej.
Jeg ved det ikke. Måske.
Hvorfor har folk konstant brug for at dræbe deres arterier?
Er de kommet? Sig, jeg ikke gik glip af det.
- Nej. - Jeg glemte det næsten.
Jeg glæder mig til at se sveden i deres skræmte, små ansigter.
- Gik jeg glip af det? - Nej.
Jeg vil se nogen lave, lave rigtigt.
Set det, lugtet det. Det er ikke så sjovt, som du tror.
Så sker det! Kyllingerne og ænderne er her!
Det sker også i det virkelige liv.
Når noget stort sker, noget tragisk,
stivner man.
Man trækker sig ind i sin lykkeboble...
- Derek. - Derek.
- Ja. Meredith. - Meredith.
...i noget, der virker som et sekund,
indtil man kigger op.
Og pludselig går det op for én,
at et nyt år er begyndt.
I kommer alle fulde af håb og vil deltage i spillet.
For en måned siden læste I medicin og blev undervist af læger.
I dag er I lægerne.
De fem år, I har brugt her som reservekirurger,
vil være de bedste og de værste i jeres liv.
- Har du et spørgsmål? - Ja. Hvorfor?
Du løftede hånden.
Undskyld. Hvorfor vil de være de bedste og de værste år i vores liv?
- Det var jeg ved at nå frem til. - Undskyld.
Hvor var jeg? Godt.
I vil blive presset til det yderste.
Se jer omkring.
Sig hej til jeres konkurrenter.
Otte af jer vil skifte til et nemmere speciale.
Fem af jer vil bukke under for presset.
To af jer vil blive afskediget.
Det her er jeres startlinje.
Det er jeres arena.
Hvor godt I spiller,
det er op til jer.
- De ser dumme ud. - De ligner babyer.
Var vi nogensinde så unge?
- De er veludhvilede. - Og dumme.
- Og ivrige som hundehvalpe. - Nej, ikke som hundehvalpe.
- Kyllinger og ænder. - Kyllinger og ænder.
Hvornår begyndte vi at kalde dem det?
Du har været væk et år.
Hvis vi ikke hjalp dem, ville de drukne.
Og trække patienterne med ned.
Gud hjælpe os alle.
De ser godt ud. Temmelig godt.
Nogle af dem. Af kyllinger og ænder at være.
Jeg får i det mindste nogle af de gode, ikke?
Vil du sørge for det? Ja. Du finder en date til mig.
Hør efter. Det her er dr. Edwards.
Nogle er heldige at have hende som tilsynsførende.
Hør godt efter alt det, hun siger. Observer. Lær.
Hun er i stand til at gøre jer til dygtige kirurger.
Tak, dr. Webber. Og tillykke.
Dr. Webber skal giftes i eftermiddag.
- Mazel tov. - Tillykke.
- Hurra! - Tak.
Hvem er under dr. Edwards?
Jeg har ikke datet dig.
Godt. Jeg har tre regler.
Ét, lyt til sygeplejerskerne. Respekter sygesplejerskerne.
Gør, hvad sygeplejerskerne siger.
I tror måske, I ved mere end sygeplejerskerne.
Det gør I ikke.
- To, jeres liv handler kun om mig nu. - Lad til 200.
- Ikke om jer eller jeres kærester... - Ladt.
Søskendeskænderier eller en irriterende kløe forneden.
Når vi fokuserer på mig, lærer vi at blive kirurgiske guder.
Fokuserer vi på jer, arbejder vi på en benzinstation.
Tre, ingen brokkeri.
Brokker I jer, er I ude. Forstået?
Dig. Regler. Gentag.
Lytte til sygeplejerskerne, tilbede dig, brokker vi os, dør vi.
Godt. Kom så.
Hunt. Hvor længe fortsætter Richard som fungerende chef?
For jeg vil udvide min afdeling,
og han har en anden tilgang til budgettet.
- Hvornår kommer du tilbage? - Det gør jeg ikke.
Bestyrelsen udpeger en ny chef.
Gør vi? Hvornår?
- Hvorfor? - Ja, hvorfor?
Fordi jeg har været chef længe nok.
Og tiden er kommet til noget andet.
Dr. Meadows.
Jackson. Jackson!
Det her er... Du roder bare.
- Hvad laver du? - Vil du have lidt?
Skat, du behøver ikke være her. Jeg har det fint.
Jeg hjælper dig. Jeg er din brudepige.
April sagde, en brudepige skal hjælpe bruden og holde hende med selskab.
Så, jeg hjælper. Jeg holder dig med selskab.
Meredith sagde også, at brudepigen
kører flugtbilen, hvis du vil rende væk.
Hvis du vil rende, så står jeg klar.
Jeg er klar. Du kalder bare.
Lige nu vinder vi med fire point over LA.
Jeg troede, April kom sammen med dig.
Er alt i orden?
Ja. Fint.
Jeg ved, det er en udfordring.
Kvinden, der kom tilbage fra krigszonen,
er ikke den samme pige som hende, der tog af sted.
April har forandret sig.
Det ville være forståeligt, hvis det skabte problemer.
Jackson.
Er det Richard? Sig, han er her.
Sig, han er her. Jeg bad ham ikke at tage på hospitalet.
- Vi afbryder... - Det er ikke Richard.
...med de seneste nyheder fra studiet
- i Seattle. - Hvad er der galt?
Billederne kommer ind lige nu.
- Ved du, hvor mange? - Nej.
Ikke engang, hvad der skete. Noget stort.
Vi når nok ikke herfra i tide til at nå brylluppet.
- Lavede I en lobektomi på en vej? - Det var vi nødt til.
Det nærmeste hospital lå 240 kilometer væk.
- Ved nogen, hvad der skete? - Aner det ikke.
Var det bare et konstant adrenalinsus?
- Hvad var et konstant adrenalinsus? - Ørkenen. Nej.
Man bliver ufølsom ret hurtigt.
En anden gruppe rejser om to uger, hvis du er interesseret.
Du kan ikke bo i et telt.
- Jeg voksede op i en bil. - Som havde døre.
- Vi burde begge rejse. - Jeg skal ikke bo i et telt.
Okay. Så starter vi.
- Hvad har vi? - Ældre kvinde med knusningslæsioner.
Massivt blodtab på stedet.
Vi har givet hjertemassage i 28 minutter.
49-årig mand. Fik ventrikelflimmer undervejs.
Har fået stød tre gange.
Han har fået epinefrin og vasopressin to gange.
Der er fire ambulancer mere bag os.
De kommer ikke med andet end døde folk.
- Hvad sker der? - Hvorfor får de dem ikke ud?
Fordi det ikke er ambulancer. Det er rustvogne.
Alle patienterne er døde.
Hvad i alverden skete der?
SEATTLE AKUT MEDICINSK ASSISTANCE
GREYS HVIDE VERDEN
En tunnel på motorvejen styrtede sammen i myldretiden.
Den nordlige indgang er styrtet helt sammen,
og næsten 20 køretøjer er fanget under betonen.
Kender vi antallet af ofre?
De forsøger at få folk ud så hurtigt, de kan.
Men lige nu venter vi bare på, de finder én med en puls.
Hvor mange døde?
- 13 døde indtil videre. - Gud.
- Kommer igennem! - Vi har én i live. Gør plads!
Scott Henry, 17 år gammel. Penetrationstrauma i abdomen.
Han har lige fået et hjerteanfald.
Kør ham over til trauma ét,
- og find Karev! - Er i gang!
Jeg ved, alle vil hjælpe, men træd tilbage, og giv dem plads.
Dr. Karev til skadestuen.
Vi har én, som er i live. Der kunne være flere.
Jeg ville ikke sætte forhåbningerne op.
- Der kunne være flere. - Der kunne være flere.
Der kunne være flere.
Tre ambulancer er på vej, og der er flere bag dem.
De ved ikke, hvor mange, men de kommer med dem, vi kan håndtere.
Levende ofre på vej, og det skal de fortsætte med at være.
Vi har brug for kirurgbakker ved hvert bord,
og hav blod af typen O-negativ klar!
Der er altid flere.
Jeg ved det. Jeg er ked af det.
Jeg var på vej til hotellet, men operationsstuerne var fulde.
- Det var for stort... - Jeg er her ikke for at hale dig ud.
Jeg er her for at hjælpe. Jeg leder efter noget tøj.
Det er grund nummer 537 til, at du og jeg er skabt for hinanden.
- Kirurgi er sexet, skat. Det er frækt. - Ja, det er det.
Og i nat på vores bryllupsnat,
dr. Webber, skal jeg vise dig, hvor fræk
en morgenoperation kan gøre mig.
Folk er ved at dø.
Du er en snerpet forlover.
Bare rolig. Du slipper ikke.
Godt. Jeg har aldrig været nogens forlover før.
Du ved, de udpeger en ny chef snart.
Jeg anbefaler dig.
Medmindre du ikke vil.
Nej, jeg har bare hørt dig sige det én gang før.
Om pladsen i bestyrelsen.
Men jeg fandt ud af, Alex Karev havde fået pladsen.
Det er lidt ligesom Peter og ulven.
Hvem sidder i bestyrelsen nu, dig eller Karev?
Dr. Teller, lokalnummer 2219.
På plads, ællinger!
En 34-årig, gravid kvinde,
som er blevet skåret ud af en smadret bil.
Hun hedder Joan Paulson.
Hun er 40 uger henne, og fødslen er i gang.
Blodtryk på 100 over 60.
Hun har klaget over alvorlige nakkesmerter
og et tydeligt brud i højre arm.
- Og hvem er du? - Jeg hedder Andrew. Undskyld.
Jeg var på vej til arbejde. Jeg så sammenstyrtningen.
Vi er nødt til at tage tilbage!
- Vi tager den herfra. - Jeg er læge. Jeg er kirurg.
Hun har veer hvert femte minut.
- Hendes mand sidder stadig fast. - Få fat på obstetrik!
I er nødt til at få Keith ud!
Tag tilbage, og få ham ud!
Bare tag det roligt, Joan.
Vi er nødt til at sørge for,
- at du og barnet har det godt. - Tak.
Redningsfolkene står med et offer, de ikke kan få ud.
De har brug for, at vi sender et hold.
Hvem står på rotationslisten?
Vi har Pierce, Shepherd, Kepner og Grey.
- Nej, Grey er ikke godkendt endnu. - Jeg kan tage med.
Og rende fra alt, der sker her? Der er mange tilskadekomne.
- Grey! - Har du brug for mig?
Vi sender et hold derud. Du er godkendt. Gør dig klar.
Hun skal stadig være under tilsyn. Hun var væk i ét år.
Du kan ikke særbehandle hende,
fordi der skete hende noget slemt.
- Du kan ikke forkæle hende. - Jo, jeg kan.
Dr. Sanders, 1524.
Pas på!
- Vi leder efter vores ven. - Er du læge?
- Én ad gangen. - Han hedder Scott. Han er 17.
Han sad på bagsædet,
da en kæmpe blok cement faldt ned...
Han var slemt tilredt. De kørte ham væk i ambulance.
Vi er lige ankommet. Vi er ikke fra Seattle.
- Okay. Hvor er jeres forældre? - Derhjemme. I Missoula.
De tog ikke med os.
Vi har frie tøjler. Vi giver ikke problemer.
- Vi er... - Nørder.
Vi skulle besøge universitetet lige nu.
Wilson. Vi har brug for hjælp med drengen i trauma ét.
- Snakker han om Scott? - Han dør ikke, vel?
Er det Scott?
- Ventrikelflimmer. - Én enhed epinefrin.
Lad til 150. Defibrillering!
- Wilson, kom ind og hjælp! - Klar!
Fostermonitoren er tændt. Obstetrikeren kommer.
Ortopæderne skal kigge på armen og nakken.
- Jeg giver besked! - Er min baby okay?
Babyen har det fint. Hjertefrekvensen er perfekt.
Dr. Edwards, er det sandt, at fosteret kan blive skadet,
hvis patienten ligger på ryggen?
Er fosteret skadet?
- Ud. - Undskyld, mente du...
Ud! Det er ikke spørgetid.
Tag hen til røntgen, alle sammen.
Kontroller målingerne. Jeg kalder.
- Hvor er røntgen? - Forsvind!
Veerne startede i morges.
Lægen sagde, vi kunne vente, men jeg ville af sted.
Jeg fik Keith til at tage den åndssvage tunnel.
Han ville tage broen, men jeg sagde, tunnelen var hurtigere.
Jeg giver ham altid ordrer.
Hvor længe har I været gift, Joan?
Vi er ikke gift.
Vi mødte hinanden for ni måneder og tre dage siden.
Jeg kender ham knap nok.
Det er vanvittigt, hvad man finder ud af om en person,
når man bliver gravid på den første date.
Vi skal giftes i næste uge.
Vær søde at sige, at vi gifter os i næste uge.
Kom med noget vand.
Herovre!
Tape, forbindinger og en skinne.
Vil nogen ringe til min mand? Jeg har brug for min mand!
- Hjælp mig! - Okay. Fald ned.
- Vær nu sød! - Sig dit navn.
Han er 10 år. T-shirt og jeans.
- Sad han på bagsædet? - Ja.
Kan du følge min finger?
Han hedder Tyler.
Bliv hos mig.
Hjælp os.
- Er I kirurgerne fra Grey Sloan? - Ja. Hvor er patienten?
- Denne vej. - Vi hjælper jer.
- Hvad hedder han? - Keith Gardner.
Vi har én. Han er stadig i live.
- Mit øre! Jeg kan ikke høre noget! - Hjælp!
Bilen er blevet knust af brokkerne. Vi fik hans kone ud, men...
- Åh, gud. - Er han derinde?
- Er han i live? - Knap nok.
Bagsiden af vognen.
Godt, kom så, gutter.
Vi får dig ud. Bare rolig.
Hej, Keith. Jeg hedder Meredith.
Vi får dig ud derfra, okay?
Det ville være fantastisk.
- Hvordan starter vi? - Det gør vi bare.
Døren kommer af!
Jeg leder efter min kone.
- Der. - Hun har det godt.
- Jeg har brug for mere gaze her. - Værsgo, doktor.
Keith, kan du følge lyset med øjnene?
Min forlovede, Joan, var sammen med mig. Har hun det godt?
Vi så hende på hospitalet. Hun er i live.
Okay. Godt. Hun nåede derhen. Hun er i live.
Jeg har brug for nogle indsatser!
Ved I, vi skal have et barn?
Keith, vi lytter til dit åndedræt.
Hold op med at snakke.
Det er svært at høre, men hans lunge er måske klappet sammen.
- Hvad med abdomen? - Masser af blod, så vidt jeg kan se.
Keith, jeg kontrollerer lige din torso.
Han er spiddet to steder.
- Det er ret slemt, ikke? - Det er ret slemt.
Men jeg har set værre.
Okay. Sørg for at få det knuste ben.
Vejrtrækningsmaske til seng to, og mål hæmatokrit hos seng otte.
- Tak. - Dr. Hunt?
- Ja? - Hej. Jeg hedder Andrew DeLuca.
Ja. Du kom med den gravide kvinde.
Ja. Er der nogle papirer, jeg skal udfylde?
Du kan gøre det senere, hvis du bliver og hjælper.
Selvfølgelig.
- Der er én mere! - Okay. Træk vejret. Stille og roligt.
Edwards, flot arbejde med håndleddet.
Dr. DeLuca gjorde det faktisk på stedet.
- Doktor hvem? - Mig. Hej. Dr. DeLuca.
- Han var derude. - Paramedicinerne havde ingen skinner,
- så det er mit slips. - Det var det. Undskyld.
Det er i orden. Det var dog mit yndlingsslips.
- Gud! - Godt, dilatation på 3 centimeter.
- Jeg tror, hun har et brud på C5-6. - Hvad er en C5-6?
Joan, du har et knoglebrud i nakken,
men det er stabilt lige nu, så vi ordner det, når du har født.
Lad kraven sidde, indtil vi får resultaterne,
og så kører vi hende op for at føde
- og reparere bruddet. - Forstået.
Tilkald mig, når veerne
- bliver hyppigere. - Okay.
- Tusind tak for din hjælp. - Det er en fornøjelse.
Han mister blod alt for hurtigt.
- Vi burde køre ham op. - Vi åbner brystkassen. Handsker.
Flækker brystkassen, og derefter hvad?
Måske når vi ikke op på OS for at reparere skaderne alligevel.
- Så lader vi tiden stå stille. - Hvordan?
Vi sætter ham i bypass, dræner alt hans blod,
erstatter det med koldt saltvand, og så opererer vi.
- Kan du det? - Nej, han kan ikke. Det er for risikabelt.
Vi sætter hans vitale funktioner i bero og køler ham ned,
hans hjerne, hjerte, organer. Det giver os en time eller to.
- Hunt! - Blad ti.
Dr. Miguel...
Hvordan går det derude?
De ankommer hurtigere, end vi kan nå at behandle dem.
Hør, Catherine, jeg hader at skulle sige det,
men under omstændighederne
tror du så, vi burde udsætte brylluppet?
Det har jeg allerede gjort.
Min assistent giver vores gæster besked lige nu.
- Gør det dig ikke noget? - Selvfølgelig gør det mig noget.
Men vi ved begge, hvor vi skal være.
Chef. Vi har brug for dig.
"Sætte vitale funktioner i bero,"
som om det var virkeligt. Det er science fiction.
Det hedder EPR.
Traumaprogrammer har drøftet det i årevis.
En måde at redde patienter på, som ikke når en OS.
Ja, en risikabel måde, en uansvarlig måde.
Den sikre måde er transfusion og hurtigt at få ham på OS.
- Hvordan gør man det? - Vi kanylerer aorta,
dræner blodet, infuserer koldt saltvand
- og sænker kernetemperaturen til ti. - Hibernation?
Man erstatter hans blod med isvand.
Hvad vil I gøre ved ham?
- Få hende ud. - Så du inducerer hypotermi.
Vent. Vi slår ikke bevidst en dreng ihjel,
fordi traumagutterne har talt om det over en øl.
Drengen dør alligevel. Vi kan i det mindste forsøge.
- Jeg siger, vi gør det. - Det er for eksperimentelt.
Vi har brug for Pierce. Hun er derude.
Det er ikke en hjerteoperation.
Jo, hvis du ikke kan få hans hjerte i gang!
Hvad gør du, hvis du ikke kan genoplive ham igen?
Hvad så?
Vi gør ikke sådan noget på grund af en indskydelse.
- Det er den eneste chance. - På et barn?
Han er mindreårig. Vi har ikke noget samtykke.
Når I finder forældrene, er det for sent.
Jeg er enig med Jackson. Nej, Hunt.
Vi spilder tiden med den her samtale.
Vi har kun brug for, at to læger er enige. Karev?
Mener du det?
- Er det sådan, du vil gøre det? - Ja.
Webber?
Chef?
- Gør det. - Jeg har brug for en kanyle.
For mange folk er døde i dag.
Vi tilføjer ikke den dreng til listen.
- Hvordan er hans luftveje? - Iltmætningen er fin.
Der er helt sikkert blod i venstre side af brystet.
- Meredith, kan du få indsatsen ind? - Jeg prøver.
Jeg kan ikke nå den herfra.
Jeg har brug for mere gaze og cellulosepolymer.
Hvad sker der?
Når jeg trykker på såret, flyder der blod ud af abdomen.
Metallet virker som en prop men ikke meget længere.
Han skal opereres snarest.
Hvis han ikke bliver kvalt i blodet først.
Jeg skal have en brystsonde ind her.
- Har du adgang? - Nej. Måske.
Vi skal have ham ud herfra.
Måske fra den anden side af bilen?
- Jeg kan fungere som din anden hånd. - Ja.
Tror du virkelig, du kan få mig ud herfra?
Det er jeg nødt til. Du sagde det selv.
I skal have et barn.
- Har du børn? - Jeg har tre.
Tre. Jeg er skrækslagen bare ved én.
Vi gjorde det i omvendt rækkefølge.
Man møder én, man forelsker sig,
man gifter sig, man får et barn.
Det bliver større, ikke?
Joan og jeg gjorde det største først.
"Vi skal have et barn. Rart at møde dig."
Vi er stadig ved at lære hinanden at kende, alle de små ting.
Det er dejligt.
Hun sover med strømper på.
- Vi kan lide at se tennis... - Giv mig et stetoskop.
...men ikke at spille.
Hun kan lide teknomusik.
Den viden havde forpurret det,
men vi skal have et barn, så...
Jeg elsker alle de små ting ved hende.
Det er hjem. Hun er hjemme for mig.
Det burde jeg virkelig fortælle hende.
Ikke?
Kom så!
Jeg har den.
Jeg burde...
- Tag den med ro! - Undskyld.
Hvad har du i munden?
Brietærte.
Med prosciutto.
Brie? Brie!
Der er patienter her, som blev ramt af en masse beton
under deres køretur i morges.
Men spis endelig noget brie.
Mens du bærer rundt på laboratorieprøverne.
Det er ulækkert. Hvad er der galt med dig?
Hvor fik du den fra?
- Det ser lækkert ud. - Hvad i...
Har du prøvet den? Jeg prøver den.
Nej, ja. Det er vegetarisk.
Hej, jeg hørte, Catherine Avery fik al maden fra brylluppet
sendt herover til personalet, og jeg har to minutter.
Hvor mange kan jeg spise på to minutter?
Er det pesto?
Vil Catherine hjælpe med at vælge den nye chef?
- Hvorfor gør Hunt det ikke bare? - Jeg ved...
Det ville spare os for mange problemer.
CV'erne på 12 sider, telefonopringningerne
og de høflige undersøgelser og...
Hvem ville være chef? Ville du?
Jeg... Spørger du?
Hunt burde bare gøre det, ikke?
De krabbekager ser rigtig gode ud.
Men jeg vil ikke være et svin.
Det var lige præcis det, jeg tænkte.
Ja.
Ja, jeg vil gerne være chef.
- Fandt I Scotts forældre? - Ikke endnu.
Vi har lagt beskeder. Vi prøver.
De burde vide, at I slår deres søn ihjel.
- Undskyld, hvad? - Ja.
- Vi har spørgsmål. - Vores undersøgelser viser, at planen
er fuldstændig uprøvet og eksperimentel.
Jeres undersøgelser?
I vil sætte alle vitale funktioner i bero ved at inducere hypotermi.
- I hørte dr. Hunt. - Det er den rene science fiction.
Der laves stadig kliniske forsøg,
og ingen dokumentation antyder,
at det vil fungere på mennesker.
Hvor har I de oplysninger fra?
Dr. Hunt, har den procedure kun fungeret på grise?
- Vent, hvad? - Fungerede den ikke på mennesker?
Den er ikke blevet afprøvet på mennesker.
Forsøgene er startet, men der er ingen resultater endnu.
Kernetemperaturen er nede på 13.
- Hvem siger det? - Børnene. Hans venner.
Du sagde, der var udviklet teknikker,
og at undersøgelserne var offentliggjort.
Dyreundersøgelserne var utroligt vellykkede.
Og teknikken skal starte et sted.
Jeg kan nævne 30 soldater, teknikken ville have reddet.
Vil du afprøve den på en gymnasieelev
uden forældrenes samtykke?
Du må hellere bede til, at det fungerer.
Selvom vi genopliver ham, kan han være hjernedød.
Hans kernetemperatur er nede på 12.
Det er ligegyldigt nu. Vi gør det. Vi har gjort det.
- Enten er I med eller ej. - Karev har ret.
Dem, der ikke vil være med,
er velkomne til at gå.
Jeg bliver.
Vi er der. Kernetemperaturen er på ti.
Okay. Han er kold.
Vi har en time, højst 90 minutter. Er vi klar?
Start uret. Skalpel.
- Jeg sagde nej. - Jeg ved, hvad du sagde.
Hvis noget går galt på den OS,
er hele vores kirurgiske program i fare.
Det kan være hans eneste chance.
Du skal ikke forsvare teknikken over for mig, Richard.
- Du skal følge ordrer. - Ordrer?
- Jeg er medejer af hospitalet. - Det er jeg også.
- Men jeg er også chef. Jeg bestemmer. - Du mener fungerende chef.
Drengen havde ikke en chance. Vi har givet ham en.
Det har jeg det ikke dårligt med.
Undskyld mig, jeg har en anden operation.
Vi ved ikke, hvor Keith ender, og døren starter.
Hvis vi bruger en hydraulisk bidetang,
flænser den ham. Han vil forbløde på sekunder.
Hvad med en eksploratorisk laparotomi? Vi kan skille...
Vi er usterile. Der er ingen blodbank.
- Det er ikke et kontrolleret miljø. - Det ved jeg.
Vi kunne indføre et ballonkateter i aorta.
- Det køber lidt tid. - Var vi tættere på hospitalet,
måske, men vi er 25 minutter derfra.
- Han klarer den ikke. - Og hvis...
Han har ingen chancer.
Vi kan ikke gøre andet for ham.
Så bestemmer jeg.
Vi er nødt til at skære ham fri. Måske er vi heldige.
- I burde tage af sted. - Vi kan blive...
Jeg bliver. Red dem, I kan redde.
Jeg gør, hvad jeg kan for ham.
Okay, Keith.
Vi skærer dig fri nu, okay?
Fint.
Joan, dr. Edwards bad os køre dig op på OS nu, okay?
Og det kan vi, fordi vi ved helt nøjagtigt, hvor det er.
Jeg vidste, den første dag ville blive intens.
Jeg tænkte, vi kunne se nogle ting eller starte en infusion,
men der var mange tilskadekomne i dag.
Jeg har aldrig set så mange kvæstede,
så mange døde mennesker.
Læger herfra hospitalet
har prøvet at få en fyr fri derude i timevis.
I timevis. Det bliver os en dag.
Fik de ham ud? Ham fyren?
Det tror jeg ikke. Jeg hørte, det var for risikabelt.
- Jeg kan ikke trække vejret. - Lod de ham bare sidde?
- Sådan. - Jeg kan ikke trække vejret.
- Jeg kan ikke få luft. Fjern den - Hvad?
- Okay. Er det kraven? - Tag den af.
- Jeg skal ud herfra. - Jeg kan løsne den.
- Måske en smule. - Jeg skal ud herfra.
- Burde du gøre det? - De efterlod Keith.
De efterlod Keith. Han er borte!
Nej, lad være?
Der går et stød gennem kroppen. Hvad sker der?
Vi skal stabilisere rygsøjlen. Hjælp mig med luksationen.
Jeg holder hende i ro, du sætter tængerne på.
- Hvad, mig? - Ja, jeg har hende. Nu.
Hvis vi skynder os, bliver hun måske ikke lam.
Men jeg kan ikke.
Jeg prøver, men det er ikke den bedste idé.
- Hvad mener du? - Jeg ved ikke, hvordan man gør.
- Hvorfor? - Jeg er bare rotationslæge.
I dag er min første dag. Jeg kom for sent.
Jeg var på vej herhen. Jeg så sammenstyrtningen.
Hvad? Er du rotationslæge?
- Hvis vi måske... - Det havde ikke fungeret.
Ja. Nej.
Han havde ikke en chance. Vi gjorde det rigtige.
Hvad?
- Hvad gjorde jeg? - Vip med tæerne, Joan.
Jeg kan ikke. Jeg kan intet mærke, ikke engang mine veer.
- Hvad har du gjort? - Er jeg lam?
Vi arbejder på at undgå det,
- men du skal slappe af. - Kan jeg gøre noget?
Du kan stå hos de andre rotationslæger.
Hvad i alverden skete der?
Luksation af brud på C5-6. Jeg dekomprimerer.
- Babyens hjertefrekvens falder. - Jeg får den første pose.
- Hvordan skete luksationen? - Hun kunne ikke få luft.
- Jeg troede, det var kraven. - Ud!
Babyen skal ud.
- Vi kører hende op på OS. - Alle ud.
Hvis det fungerer, gør de det så i hæren?
- Helt sikkert. - Vi burde tage af sted.
Vi burde tage et år, deltage i programmet.
Vi ville bruge tiden på den her slags hele tiden.
Det ville være fantastisk.
Du er midt i specialuddannelsen.
Jeg kan tage et forskningsår. Det ville være en oplevelse.
Jeg leder ikke efter oplevelser.
- Pokkers. - Hvad er der?
Det er en infrarenal IVC-læsion. Pokkers!
- Hvor længe tager det? - Måske 30 minutter?
Så længe har vi ikke.
Okay, han kan leve uden. Liger den.
Godt. Silkesutur 0.
Der var mange tilskadekomne i dag.
De havde brug for os her på hospitalet.
Ja, men måske var der alligevel noget,
- vi kunne have... - Vi gjorde alt, vi kunne.
- Hvorfor tvivler du? - Jeg siger bare, at måske...
Jeg var villig til den laparotomi.
Gider du tie stille med den laparotomi?
- Det er ikke pointen! - Nej.
Pointen er, at vi måske burde være blevet.
Måske forsøgte vi ikke alt det, vi kunne for at redde ham.
Vi var der alle sammen. Vi så alle bilen.
Og der er forskel på at vide,
hvornår det er realistisk at redde nogen,
og hvornår man skal trække sig.
Og hvornår er det, Meredith?
Hvornår er det?
Hvornår ser man på en forfærdelig, trist situation
og beslutter, at man er klar til at trække sig? Jeg er nysgerrig.
Hvordan beslutter man det,
dig, helt nøjagtigt?
Hvornår beslutter man,
at en person ikke længere har en chance?
Hvordan ser man sig omkring og beslutter det?
Hvornår beslutter man at gå væk?
Dr. Shepherd? Dr. Edwards har brug for dig i trauma to.
Jeg er dr. Shepherd.
Undskyld.
Dr. Edwards siger, hun har brug for dig nu.
Hun var ikke...
De har brug for dig oven på. Af sted.
- Kernetemperaturen er 37 grader. - Ingen puls.
Hjertet burde slå nu.
Der er gået for meget tid. IVC-reparationen...
- Han vender tilbage. - Kom så, Scott.
Hvis vi mister ham...
Hvad i alverden gjorde I?
Vi lagde ham i hibernation, og nu henter vi ham tilbage.
Gør vi?
Okay. Lad os få ham ud af bypass.
Vi har hjerteslag.
- Drengen genopliver. - Det glæder mig at høre.
- Jeg tog den rette beslutning. - Vi kan snakke, når vi ser
hans hjernefunktion, når han vågner.
Med den tankegang var drengen død på bordet.
Jeg kan forsikre dig, at din efterfølger ikke vil være nær så nonchalant.
Det sørger jeg for, når jeg vælger den næste.
Når du vælger? Det er ikke op til dig, Catherine.
- Det er bestyrelsens beslutning. - Vi får se.
Du kan ikke bare komme og tro, du kan...
Du behøver ikke sige, hvordan hospitalet fungerer.
Det har jeg tydeligt set i dag.
Dr. Thompson til onkologi.
Jeg er ked af, vi efterlod patienten der.
Jeg ville heller ikke efterlade ham der.
Og jeg er ked af, jeg ikke snakkede med dig om huset.
Du snakker ikke med mig om mange ting.
Og du er vred over, at jeg rejste,
- og det er jeg ked af. - Det er ikke...
Jeg kunne ikke trække vejret. Jeg kunne ikke være til.
Jeg kiggede rundt i huset
og på mine børn, vores børn.
- Jeg kunne ikke trække vejret. - Du ringede ikke.
Jeg ringede ikke til nogen. Jeg havde brug for tid.
Jeg er neurokirurg. Jeg kunne have reddet ham.
- Og du ringede ikke til mig. - Amelia...
Hvem ringede du til først?
Politiet? Paramedicinerne?
Hvor langt væk lå hospitalet?
Hvor længe sad du der
og ventede på, at de erklærede ham hjernedød?
Hvor mange timer gik der, inden jeg overhovedet blev informeret?
Hvor mange muligheder havde du for at ringe til mig?
Hvorfor ringede du ikke til mig?
Der var ikke noget, du kunne gøre.
Han var for langt borte.
- Det ved du ikke. - Jo, det gør jeg.
Og hvis jeg kunne have hjulpet ham? Hvis jeg havde en chance?
Mirakler er mit levebrød.
Jeg har bevist, at jeg kan gøre det umulige muligt.
Jeg burde have været der.
- Havde jeg set eller behandlet ham... - Det var for sent.
Da de...
Det var for sent.
Hvordan kunne du gøre det?
Hvordan kunne du koble ham fra maskinerne uden at give mig besked?
Jeg nåede ikke at se ham.
Jeg nåede ikke at sige farvel.
Jeg troede, du ville have vist mig den velvilje og respekt
på min egen brors dødsleje.
Jeg fik ikke sagt farvel til ham.
På grund af dig.
Pokkers!
Hej. Jeg er ked af det med brylluppet.
Nej. Vi gjorde rigtigt i at aflyse det.
Udsætte det, mener du. Ikke?
Oddsene er ikke til min fordel, Miranda.
Jeg har prøvet det her før.
Og det mislykkedes.
To gange.
Det ender altid med
et valg mellem kvinden og arbejdet.
- Og når jeg bliver presset... - Så vælger du arbejdet.
Ja. Man skulle tro, jeg ville lære.
Det lyder det, som om du har.
Du skal bare finde fred med det.
Men med Catherine og mig har det allerede været et problem,
og det vil stadig være et problem.
Jeg er ikke sikker på, jeg vil gå den vej, hvis den ingen vegne fører.
Forsigtigt. Forsigtigt.
Okay. Du klarer det flot, Joan.
Dybe vejrtrækninger.
Hvad er der? Tal til os, Joan.
Jeg kan mærke noget. I mine fingre.
- Okay. - Godt.
- Det betyder, at traktionen virker. - Og i mine tæer!
Gudskelov. Jeg kan mærke mine ben igen.
Åh, gud!
Åh, gud. Jeg kan mærke alting.
- Åh, gud! - Hun har en ve.
Godt, Joan.
Joan, jeg ved, det gør ondt, men du skal holde dig i ro, okay?
Vi skal forhindre dislokation af din hals igen.
Du havde ret i dag.
Jeg løb en stor risiko.
Du var heldig i dag. Meget heldig.
Jeg forstår.
- Er Kepner tilbage fra tunnelen? - Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke meget om hende for tiden.
Hun er anderledes,
siden hun kom tilbage fra træningen med dig.
Og det glæder mig, hun har fundet noget, der gør hende glad.
Tror jeg nok.
Men det er underligt.
Vi tænker bare ikke ens mere.
Aldrig, virker det til.
Det sker. Oftere end man tror.
Man tager af sted, man kommer tilbage. Verden har forandret sig.
Ting, som engang gav mening, giver ikke længere mening.
Hørte du, at jeg trækker mig som chef?
Giv hende tid.
Du kan ikke gøre andet.
Er det det fjæs, du stiller op? Drengen er i live.
Jeg gider ikke den her diskussion.
- Hvilken diskussion? - Denne diskussion.
"Hvad sagde jeg" -diskussionen.
Det med, at den her vanvittige kirurgi fungerer,
og du tager tilbage med hæren,
og jeg siger, du skal blive, og du bliver sur.
Vil du bestemme, hvad jeg skal og ikke skal?
Gør du det, bliver jeg endnu mere sur.
Det er ligegyldigt. Rejs, hvis du vil rejse.
Hvad er dit problem?
Det lød spændende. Og et øjeblik troede jeg,
vi måske kunne gøre det sammen. Hvorfor ikke?
Jeg har knoklet for at nå hertil.
Jeg har endelig fundet min plads, og den er her
med dette arbejde og folkene her.
- Alex, jeg... - Sidste år var noget møg.
Og nu er Mer tilbage, og tingene virker endelig til at være på plads.
Jeg har ikke brug for at tage væk. Jeg vil ikke.
Jeg har sat mine rødder her.
Jeg har aldrig sat rødder nogen steder.
Det rejser jeg ikke fra.
Rejs, hvis du vil rejse. Jeg kan ikke stoppe dig.
Det er dit liv. Gør, hvad du vil. Meld dig til hæren.
Du er der næsten, Joan!
Hej.
- Man kan se hovedet. - Dilatationen var kun 6 centimeter.
Jeg er nødt til at presse én gang mere.
Babyen kommer nu. Edwards, holde hende i ro.
Optaget!
Dr. Guillaume.
Hej.
Jeg ville spørge dig om noget, men jeg gjorde det ikke,
fordi jeg vidste, du ville sige ja.
Så spørg ikke.
Jeg rejste væk. Jeg satte mit liv på pause.
Og det havde jeg virkelig brug for.
Men siden jeg kom tilbage... Jeg kan ikke deaktivere pauseknappen.
Jeg kan ikke få tingene til at køre igen.
Jeg tager hjem hver aften, og det...
Det er ikke mit hus. Det var mit og Dereks hus.
Og nu er han væk, og det føles bare som et hus.
Jeg kom tilbage, men jeg er ikke hjemme.
Og jeg vil virkelig gerne være hjemme.
Kan børnene og jeg bo hos dig et stykke tid?
Ja. Det er ikke noget problem.
Du må hellere spørge Wilson, for du ved, hvordan hun er.
Stol på mig, jeg behøver ikke spørge Wilson.
Nej.
Nej. Forklar mig det igen.
Hvornår skete det?
Mor, hvordan kan du sige det?
Du klarer det fint, Joan.
Et stort pres mere, og så er vi der.
Jeg kan ikke gøre det her.
Han burde være her hos mig, og han er væk!
Joan, vi ved, det gør ondt, men du skal fortsætte.
Hovedet er ude!
Hvordan træder man ind i verden igen?
Joan, du gjorde det flot.
Keith skulle klippe navlestrengen over.
Han skulle være her og høre den første gråd.
Hold din baby. Alt er fint.
Mor, sig hej til din søn.
Det er skræmmende.
Sådan skulle tingene ikke være.
Det er ikke en del af planen.
Keith skulle være her.
Keith skulle være her!
- Hej, skat. - Tiden stod stille...
Mor, jeg er nødt til at gå.
Farvel.
...og nu flyver den af sted.
- Skadestuen? - Ja.
Jeg troede, vi havde set det hele.
Man leder efter en redningsbåd.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Noget, der kan give én håb.
Men er man virkelig klar
til at forlade den glade, lille boble og træde ud i
den store, blændende, blodige, forfærdelige verden igen?
Jeg stoppede dem i at få ham ud.
Jeg ville ikke se ham forbløde. Du havde ret.
Du sagde, at hvis vi var tættere på hospitalet,
havde han måske en chance.
Lad os give ham en chance.
Er I klar til at udrette det umulige?
GREYS HVIDE VERDEN